VRATA U KAZALIŠTE
U glavnim ulogama:
Zar moraš pjevati? -Daj šuti! -Javi se, Hattie!
Ako je za mene, tu sam!
Halo. -Je li za mene? -Ne znam. Gđica Judy?
Za tebe je, Judy.
Bok, Hags. -Pogledajte što mi je majka poslala iz Louisiane.
Što je to? -Orasi. -Razbij jednog, možda je ček u njemu.
Imam spoj, ali se mogu izvući.
Hajde, skidaj ih. -Meni pričaš?
Čula si me. Skidaj te čarape ili ću ti ih ja skinuti!
Što želiš reći?! To su moje čarape!
E, nisu. Ako misliš da neću jesti da bih tebi kupovala čarape...
Ionako mi duguješ jedan par. -Gđice Orcutt, Linda se skida!
Na ulici bi imala veću publiku! -Podijelite ih. Svakoj po nogavica.
Odsad ćeš nositi svoje ili ćeš hodati golih nogu.
Ionako izlaziš na mjesta na kojima to nije važno. -Što je bilo?
Vodiš li ti kazališni internat ili gimnastičku dvoranu? -Što je?
Okrivila me da kradem svoje čarape. -Jedine koje ima ukrala je meni.
Kako da održavam ugled ovoj kući...? -Vi se uistinu trudite.
Ne dam da me vrijeđa ovo malo siroče s ulice. -Dat ću ja tebi!
Neću to trpjeti u svojoj kući! Pronađite načina da to riješite!
Zabit ću joj uši za potiljak. -E, to bih htjela vidjeti. -Onda siđi.
Ne bih joj bila cimerica ni da me platite za to!
Sjajno! Krasna vijest. Odmah se selim kod Madeline.
Nećeš se dugo seliti. Sve što imaš je na tebi.
Ako ste gotove... -I nemoj da još nešto osim tebe nestane iz sobe!
Ma ne! U "Footlights Clubu"? Ovdje se nikad ništa ne događa.
U 20:00? Može. Zbogom. -Znala sam.
Hoćeš na spoj? Pitala sam te hoćeš na spoj?
Opet s onim drvosječama? -Da ti se ispričavam jer sam iz Seattla?
Oni zadnji bili su načinjeni od drva. Pogotovo njihove noge.
Onda ostani ovdje i opet se davi onim gulašem od janjetine.
Pat, želiš na spoj? -Čekaj malo. U pitanju je večera?
Zašto odmah nisi rekla? Od onog gulaša brojim ovce noću.
Nisi mi baš jasna oko mojih prijatelja.
Moguće je da te nagaze dok sjediš.
I mogla bi ih manje vrijeđati ovaj puta. -Ja vrijeđam drvosječe?
To je besmislica. Dotjerat ćemo se? -Mogle bi. Kao i obično.
Onda idem, miljenice moja. Znaš mene, sreća sam svih drvosječa.
Auto g. Powella čeka gđicu Shaw. -Reći ću joj.
Netko traži Lindu? -Auto g. Powella. -Stani, ja ću joj prenijeti.
Linda! Auto g. Powella je vani!
G. Powella nema. Samo njegov auto!
Ovo je malo mirno utočište.
Trebaju li nekom umorni zemljoradnici s Tirola?
Ja ću par na tostu. -A ja suhe. -Kako je prošla predstava?
Jako intimno. 100 ljudi na pozornici i 50 u publici.
Brojno ste ih nadmašili. -Gadi mi se sve ovo. -A što to?
5 tjedana probe za dvotjednu plaću. -Što je bilo. Ukidaju predstavu?
Poput umornih brbljavaca. -To je poniženje.
Šteta. Utješite se da to zaboravimo.
Što bi to moglo biti? -Miš. -Kako se tu ulazi unutra?
Razvali! -Molim? -Ne trebamo ribu! -Idi na druga vrata!
Zar ne znaš čitati? -Jesi čula? Još jedna predstava je ukinuta.
Ako tako nastave iselit će nas u skladište sa scenskom dekoracijom.
Hattie, miš se vratio. -Čekaj s tim taksijem.
Koliko vrata imate ovdje?
Imamo tavanska vrata, fišeku i pljuvačnicu.
Koliko bi ih poželjeli? -Samo sam pitala.
Tražite gđu Orcutt? -Koga god moram u vezi smještaja.
Koja je čuvarica danas dežurna? -Ti si očito neka zafrkantica.
Sjednite, ja ću pozvati gđu Orcutt. U kuhinji je. -Hvala.
Ako nemate ništa protiv, ja ću prošetati vučjaka kroz park.
Moram te podsjetiti da te čeka auto g. Powella bez njega?
Da pričaš glasnije, svi bi te ovdje čuli.
Oprosti, zaboravila sam da si stara i gluha.
Da si obzirnija prema starijima, g. Powell bi i po tebe poslao auto.
Ne mogu dočekati. -Vjerojatno bi te samo škicnuo...
i odmah te poslao natrag. Ali to se tebi ionako uvijek događa. -Zbilja?
Sredit ću ti njegovog vozača. I on ima lijep auto.
Ali on ne ide tako daleko kao g. Powell.
I vozači moraju imati motivaciju. -Ti to dobro znaš.
Uživaj u gulašu. Sjetit ću te se za vrijeme fazana u "bordelaiseu".
Opa, bordelaise! Čujte ovo, cure! -Možda i pun lonac. Ne mogu reći.
Ne jedi kosti da se ne odaš.
Tražili ste me? -Ovo je kazališni pansion, zar ne?
Smatra se jedan od najboljih. -U trenucima sam sumnjala.
Vama se moram obratiti za smještaj? -Svakako! Oprostite na mom izgledu.
Imamo problema u kuhinji. Da vidim što je raspoloživo.
Da vidim. Ann i Mary... -Željela bih sobu s vlastitom kupaonicom.
Tražim nešto neobično? -Pustite cure. Njima je sve zabavno.
Velika smo i krasna obitelj. Možda nemam baš to što tražite...
ali mogu vas privremeno smjestiti u sobu s jednom divnom djevojkom.
Dok ne nađemo nešto prazno. -Kakve su vam cijene?
13 dolara ako ste dvije u sobi. Ovisi.
Pomalo je skupo. Imate popust ako ostanem cijeli tjedan?
13 dolara tjedno. -Oprostite. -To ne uključuje ručak.
To uključuje i hranu? -Svakako. Imamo dobru kuhinju.
Oprostite, nemam za izvratiti. -Nema veze. Ostat ću duže.
Što ću s prtljagom? U taksiju je.
Reci Franku da donese gđici... -Terry Randall. -Prtljagu iz taksija.
Oprostite. Je li me g. Hargraves iz ceha napokon zvao?
Nije. -E, pa kad se javi recite mu da sam pročitala...
njegov scenarij i da ništa od toga. Pretrivijalan je. Dobar dan.
Gđice Luther, gđica Randall će se ovdje smjestiti. -Lijepo.
U kazalištu ste? -Nisam, ali nadam se da ću biti.
Nema mjesta beznađu uz pravilno vježbanje. Ja sam...
Pođite za mnom. -Ispričajte me.
Evo vam prtljage. Odnesite je u sobu gđice Maitland. -Što je ono?
To je jedno od obilježja "Footlights Cluba".
U toj je stolici sjedila Bernardt...
dok je ovdje vježbala za "Kraljicu Elizabethu".
I ja sam bila u toj družini. -Bili ste glumica?
Gđica Orcutt je igrala sa svima.
Bila je sporedna uloga mnogih mojih predstava? Je li tako, draga?
To je Bernardt na slici, zar ne? Kažu da je bila sjajna.
Bila je odlična što se nekih stvari tiče.
Ovo nije općepoznato. Imale smo istog učitelja glume.
Učenje glume je uzaludnost. Gluma je stvar razboritosti.
Ali svi učitelji glume to tvrde.
Ako uskoro ne dobijem dobar scenarij, i ja ću podučavati.
Još jedan brod ovdje pristaje? -Gđica Orcutt je zahtijevala ovdje.
Ali ovo nije spremište. -Svidjet će vam se soba. Uistinu.
Jean, tvoja nova cimerica. Gđica Randall.
Već smo se upoznale. -Jean je živahna djevojka.
Znam da ćete se dobro slagati. -Svakako.
Ako vam još nešto treba... -Ne, sve je u redu. Nadam se.
Kad ti stiže prtljaga? -Očekujem velik dio ujutro.
Mogle bi spavati u hodniku da ne smetamo prtljazi.
A što ćemo tek kad stignu vučjaci? Nemaš ništa protiv životinja? -Ne.
S puno sam njih već dijelila sobu. -Vidi se.
Nedavno umoreno? -Da. Sama sam ga ulovila.
Mogu te pitati nešto osobno? -Opet? -Kovčezi su puni leševa?
Samo ovi, ali njih neću dirati.
Pomislila sam da se preselimo u kovčege ako neće biti mjesta.
Zašto ne. Pomozi mi raspakirati. Oprosti, mislila sam da si sluškinja.
Ma u redu je. Krasna haljina. Tkana u kućnoj radinosti?
Do zadnjeg šava. -Zar i kuhaš? -Ništa maštovito. Samo po domaći.
Kladim se da sjajno skuhaš lonac vode.
Pola pisaćeg stola je, nadam se, moje. Nećeš se buniti ako ovo stavim tu?
Može, potjerat će moljce. -Obiteljski prijatelj? -Moj djed!
Sličite si, pogoto u brkovima. -Pametno si to zamijetila.
Čini se jako velikodušan za jednog djeda. -Prema meni se lijepo odnosio.
Da si sama birala, izabrala bi mlađeg djeda, vjerujem.
Opazila sam i tu tvoju drskost kao dodatak tvojim ljupkostima...
što je posljedica slabog odgoja. -Otmjena odjeća, jezik i sve.
Nažalost, učila sam se pravilno izražavati.
Od toga nikakve koristi ovdje. Ovdje pričamo šatru.
I koristim vilicu i nož. Ako nemaš ništa protiv. -Treba ti samo nož.
Mogu ovo objesiti tu? Samo privremeno, naravno.
Moram se okupati. -Možda ti pomogne. -I znaj, pola garderobe...
je tvoje. Ako ti nešto moje zasmeta, slobodno baci kroz prozor.
Jeste joj vidjele šešir? Samo sam čekala da zec iskoči iz njega.
Očekivala sam da će staru Orcutticu šlagirati kad je izvadila 50 $.
Što radi ovdje kad ima 50 $? -Valjda su krivotvoreni.
50 $ u komadu ne postoji. -Zacijelo je i ona folirant poput te novčanice.
Izgleda da sam propustila zabavu. -Itekako!
Kad je pitala ono za hranu, mislila sam da ću pući od smijeha.
Možda je socijalna radnica koja je svratila do sirotinje.
Onda je na pravom mjestu. -Kad smo već kod sirotinje, kad ćemo jesti?
Idemo na pranje, cure. Janje je žrtvovano.
Večeras je noć janjetine. -Ja sam se jučer oprala.
I ja. -Odbijam to raditi zbog janjećeg gulaša.
Evo Kay! Je li danas bilo više sreće?
Nije, ali imam važne vijesti. Vidjela sam jednog menadžera.
Padat će sjekire! Kay je vidjela menadžera!
Je li razgovor bio dug? -Vidjela sam ga samo kako je odjurio iz ureda.
Sad barem znaš da ta vrsta postoji. Kako je izgledao?
Kao i svi ostali. Imao je hlače, kravatu, okovratnik...
Je li bio papčar? -Dimilo mu se iz nosa?
Dim upada u oči. -Je li rekao "mama"...
kad si ga stisnula? -Nisam mu prišla tako blizu.
Nisi vidjela menadžera, već opsjenu. -Dođite po svoje!
Idemo!
Idemo, Henry. Majka će ti priskrbiti janjećeg gulaša.
Možda će biti miš unutra. Ideš? -Pridružit ću se kasnije.
Zar nećeš večerati? -Nisam gladna.
Jako si tužna u zadnje vrijeme, zar ne?
Nakon što sam odigrala cijelu sezonu kod Powella...
mogao me je barem pozdraviti.
Ponekad me to obeshrabri, ali vjerojatno tako mora biti.
Gđice Hamilton. Bojim se da morate... -Znam što kanite reći.
Ako biste me još malo počekali. -Znate pravila. Prošla su tri tjedna.
Obećali su mi ulogu i ne jedem ovdje...
Stavili ste me u neugodan položaj. Ne želim ispasti bezobzirna.
Možda bih vam mogla nešto dati.
10 dolara? -I to je nešto. -Puno vam hvala.
Hajde, Ella! Ovo je zajednička kupaonica, da znaš. -Začas ću.
Unutra si već pola sata. Smatraš se istreniranim tuljanom? -Što?
Ako se želiš cijela potopiti, idi u ocean. Kay!
Zašto me nisi pozdravila? -Bok, Jean. Nisam te vidjela.
Ali si me trebala čuti. -Ne obaziri se na mene.
U zadnje sam vrijeme u nedoumicama. -Što je bilo? -Ti dani.
Sjednimo i jadajmo se. -Dobro.
Možeš mi plakati na ramenu. Ionako se idem okupati.
"Danas nema raspodjele uloga. Ostavite tel. broj i javit ćemo vam se."
"G. Powell ne prima nikoga ovaj tjedan." I tako već tjednima.
Otkud mi samo to da sam dobra glumica?
A koga su najviše primjećivali prošle godine? -To je bilo tada.
Zbilja zvučiš turobno. -Ni sama ne znam zašto se držim ovoga.
Osim stoga što ne znam ništa drugo raditi i jer se nemam gdje vratiti.
Osim onoga komu se nikada neću vratiti.
Ne moraš se ti nikomu vraćati. Najbolja si glumica ovdje.
Snaći će te dobra uloga. -Nadam se. Ali bolje da je uskoro.
Neću ti se miješati u život, ali ako ti treba nešto sitnog, rado ću ti...
Moram dobiti onu ulogu u "Začaranom Travnju", Jean.
To je moj život! Nitko drugi to ne može igrati. Pripada meni.
Moram dobiti tu ulogu! Moram!
Ne plači, srce.
Ovo ja zovem kraljevskom večerom. -Kad ti je jezik brži od pameti.
Većina mi je ostala među zubima. -Sad znam zašto ovčari polude.
Ako ti mačka jednom nestane, znaj da sam jela te večeri.
I Orcuttin muž je zacijeo umro od vune.
Kava ima okus po jodu. Trebali su nam poslužiti i zavoje.
Uistinu sam sa zanimanjem pratila vašu raspravu o "Dvanaestoj Noći".
Vrlo ste je inteligentno vodili. -Puno vam hvala.
Ali čini mi se da ostatak ukućana ne dijeli vaše oduševljenje.
Divljakuše. Nemaju poduka iz glume.
Kad sam ja igrala "Dvanaestu noć"... -Uistinu ste u njoj igrali? -Da.
Imala sam nekoliko recenzija, ako ih želite pročitati. -Svakako.
Prava sreća da su mi na vrhu.
Ne čitajte sve, samo potcrtano. Ova je iz Atlantic Cityja.
Ne želim tračati, ali čini se da je ova nova zaljubljena Shakespearea.
Ne bih se čudila da se vjenčaju. -Šalite se. Shakespeare je umro. -Ne!
Ako mislite na onog koji je napisao "Hamleta". -Nikad čula.
Morala si čuti za "Hamleta". -Upoznajem puno ljudi.
Pazite se, cure. Opet će nas nakrcati Shakespeareom.
Protiv je propisa kuće raspravljati o klasicima?
Ne, samo naprijed. Neću trebati popiti tabletu za spavanje večeras.
Možda će vas zanimati to da su ga sve velike glumice poznavale.
Kakav im je bio tek? -Ne želim znati kakve veze njihov tek ima s njim.
Da slušate gđicu Randall, možda bi i naučile nešto.
Ja volim Amosa 'rAndyja.
U moje smo doba bili tehničari. Učili smo svoj zanat iz temelja.
Trebale bi otvoriti obrt.
Ja želim svirati s "Swiss Bell R.". -A ja nešto raditi s rukama.
Obuzdavaj ih. -Dalje ćeš dogurati s nogama. Veće su ti.
Zar sve želite postati komedijašice? Uzimate li vi bilo što zaozbiljno?
I ti ćeš biti komedijašica kad nećeš uspijevati naći posao godinu dana.
I zato morate ovako sjediti i ništa ne poduzimati?
Možda mi je u krvi. Moj djed je tako sjedio do svoje 80.-e.
Moj nije. I da nije zajedno s ostalima proputovao ovu zemlju...
još bi uvijek bilo indijanaca u Wichiti. -A tko sada ondje živi?
Misliš da se ti suočavaš s teškoćama? A oni koji su prešli Rocky Mt.?
Je li neki od njih pokušavao ući u menadžerov ured?
Nije. Ali da su pokušavali, ušli bi. I kladim se da to i ja mogu.
Možda bi ušla premazana sredstvom za nestajanje.
Idemo, opet ćemo zakasniti. -Austrijanka je zacijelo završila.
Ako se ne pojavimo na pozornici do 20:30, orkestar će postati usamljen.
Prestanite! Zar nikada nećemo imati mira ovdje?!
Tišina! Olga hoće mira pod svaku cijenu! -Nema mira bez rata.
Ti se ponašaš kao poglavar. Što si sve učinila za kazalište?
Sve osim iskakanja iz torte na svečanoj večeri "Rotary Cluba".
Pričaš kao da si cijelom svijetu spasila život.
A da si učinila nešto za kazalište, ono bi učinilo nešto za tebe.
Koje kazalište? -Zar to postoji?
Ne znam. Je li neka od vas virnula u sporedne uličice u zadnje vrijeme.
Čini mi se da nijedna od vas ne uzima svoj posao zaozbiljno.
Ti ćeš nas sve preobratiti.
I pokušat ću. Ako znam glumiti, želim da cijeli svijet za to sazna.
A ja želim znati ako ne znam. -Čak ti ni prijatelji ne žele reći.
Bila bi pametnija da ti duhovita primjedba nije uvijek prva na pameti.
Pokušala sam jednom bez toga, ali mi mozak to više ne može ponoviti.
Gđica Randall je u pravu. Svima vam nedostaje vježbe.
U moje doba... -Kad je viteštvo vladalo.
Što, molim? -Čitala sam naglas.
Gđica Canfield. -Koju će sad odabrati? -Samo ne mene.
Gđice Judy! -Čujem muške?
Moja drvena gospoda. Bez šala sada. -Oprostite što kasnim. Gužva.
Dobar dan, g. Dukenfield. Drago mi vas je opet vidjeti.
Uspijevam svratiti jednom godišnje. Upoznaj g. Milbanksa.
Poznajem je otkad je bila ovakva. Imala je pletenice.
Preskočimo to.
Tada nitko nije slutio da će kćer Peta Jonesa postati glumicom.
Šanse i dalje postoje.
Imate li prijateljicu? -Imam, i to prekrasnu za vas. Evo je.
Upoznaj moje prijatelje, Jean. -Nisi li rekla da su smrdljivci?
Šuti. Rasipat ću ti torbicu.
Zašto nisu u radnim kombinezonima? -Zbilja je to rekla?! Prestani.
Ovo su g. Dukenfield i g. Milstream.
Milbank. -A što sam ja rekla? -Milstream.
Zar rušiš stabla vlastitim rukama? -Rekla sam vam da je šaljiva.
Volim smisao za humor. -To ti vidim po veličini noge.
Molim? -Nije li ludo zabavna? -Jest!
I vas dvojica ste iz Seattlea? -Kako si znala? -Prepoznam studente.
Taksi nas čeka vani. -Idemo.
Zamisli, Judy! Taksi! Zacijelo piješ pjenušac iz cipela.
Nisam to probao. -Idemo u Central Park.
Tamo ima stabala. Visjet ćemo obješeni za repove i jesti kokose.
Zbilja si jako smiješna.
Živahna četvorka. Predviđam umorstvo sjekirom do jutra.
Bok. -Kako su tvoji?
Što ti se dogodilo? -Skoro sve. -Šepaš.
Zbilja? Pa da. Zar nikad nisi plesala s nekim iz Seatla?
Nisam sigurna. -Da jesi, sjećala bi se. -Zašto uopće izlaziš s njima?
I sama se pitam. Skaču po meni i ubijaju me od dosade.
Znam koliko cijepanica ima u kubičnom metru...
da bor nije bjelogorično drvo, ali ima acidoza ili nečega takvog.
I da naglo opada broj stabala u Oregonu...
i da će cijela država u sljedećih 1.000 godina biti opustošena.
Zašto ti sve ovo pričam? -Zašto ne bi. Dijelit ćemo sobu.
Zašto ne bi i probleme? -Počele smo razmiricama. Neka ostane tako.
Zar ti prepirke ne dojade? -Ne možeš ih podnijeti? -Mogu, ako to želiš.
Može jedno skromno pitanje? -Ako pitaš razumljivim jezikom.
Kako doći do zraka u ovoj sobi? -Ljeti ga ovdje nema.
U ovo doba godine otvaramo prozore.
Ovo se zaglavilo.
Ne spuštaj gornji prozor! Cijeli gornji kat će nam završiti u krilima!
Što ćemo sa znakom? -Pusti ga tamo.
Zar možeš zaspati uz ovo žmiganje? -Ako ga se ne trudim ugasiti.
Obično nam ovo pomogne. -Što ću s time? Prekriti oči?
Ne, to progutaš uz čašu vode. -Vrlo nedomišljato. Hvala ti.
Nemoj se raznježiti. -Zaspiš odmah čim legneš?
Naravno. A zašto ti liježeš u krevet?
Nadala sam se da ćemo pričati. -Dosta mi je priče za večeras.
Zacijelo se pitaš zašto sam došla živjeti ovdje.
Možda. Zašto ne prodaš ovu odjeću i odeš živjeti na neko pristojno mjesto?
Ovo mjesto nije pristojno? -Nije.
Oduvijek sam žudjela za životom u ovakvom okruženju.
Nisi još ništa vidjela. Čekaj 5 ujutro i kamione za odvoz smeća.
Krenulo me je, ili si se ti smekšala? -Nisam, bilo je smiješno. -Meni nije.
Da je meni tvoja odjeća, šmugnula bih odavdje i ostavila te u okružju.
Ma ne bi. Puno laješ, ali ne grizeš. Ne bi to učinila za odjeću.
Lako je tebi pričati. Ti je imaš. I Linda je ima.
Ona druga s kojom si u svađi? -Jedna od njih. Nisam sigurna.
Možda ste vas dvije u pravu. -U čemu? -Oko zbijanja šala.
Misliš na pribavljanje djeda. -Nazovi ga kako hoćeš.
Kad bih trebala sve ispočetka, ne bih ga imala. -Samo tako kažeš.
Tko može dati bolji savjet od žene koja dopušta djedu da joj kupuje odjeću?
Što si rekla? -Tko može dati bolji savjet od...? -Zaboravi.
Zapiši to negdje i pročitat ću ujutro.
Dolje! 1, 2, 3!
Dosta. Dosta za danas. Idite kućama.
Već sam mislila da neće biti ništa od predaha. -Trebale bi ga išibati.
Dovezite mi invalidska kolica.
Prođimo još jednom šablone dok nam Olga ne zbriše.
Ako ćemo još plesati, otrči mi kući po dodatni par nogu.
Zašto se ne prestaneš vucarati s onim drvosječama i naspavaš se?
Olga, hoćemo li sve ponoviti? -A kada ću vježbati za svoj koncert?
Smiluj nam se. A kad se proslavimo, kupit ćemo ti lizalicu. -No dobro.
Zar sam za ovo učila uz Kolijinskyog? -Idemo.
Tony Powell. Zdravo.
Bok, Alex. Kako nova škola? -Odlično. Drago mi je da ste svratili.
Namjeravate uložiti u mjuzikl? -Samo ako pronađem pravu krasoticu.
Nisi nijednu vidio ovdje? -Ne u posljednje vrijeme.
Daj, Olga.
Koja je ono mala plava? -Naša je. Želite je upoznati?
Pusti. Sam ću joj se predstaviti.
Pazi tko nas je škicnuo. -Gdje je? -Tamo.
Tko je to? -Anthony Powell glavom i bradom.
Znači to je Lindina srodna duša. U koju od nas bulji?
Nemam pojma, ali nadam se u mene. -Uzmi si ga.
Uvježbavate se za mjuzikl? -Ponavljamo si "Stari zavjet".
Imate odlične pokrete. -Čujem da ni vaši nisu loši.
Još nismo došle do najboljeg dijela.
Što je s vašom prijateljicom? -Pretpostavljam da se uzbudila.
Upoznavajući tako velikog čovjeka. -I Vi ste uzbuđeni? -Pomalo.
Ali vam to neću priznati. -Očekujete da ćete se pojaviti na pozornici?
Plešemo bez posebnog razloga. Čekamo da nas netko otkrije.
Otkrivene ste. -Nisam tako mislila. Čekamo na...
angažman u noćnom klubu. U nečem poput "Grotta". -"Grota"?
Bolje da se ispričam. Uzbuđena sam od vas. Ispričajte me.
Ništa se ne može usporediti s vedrim pismom od kuće.
Tata je otpušten, sestru je ostavio muž.
Jedan od moje braće napao je željezničkog policajca.
I to je sve. "Puno te volimo, posudi nam 50 $."
Kako ti se činila juha? -Da je bila malo gušća, bila bi topla voda.
Kad će je opet posluživati, donijet ću sapun i oprati čarape u njoj.
Mesnu štrucu je zacijelo nabavila u muzeju.
Pitam se od čega je bila. -Ne želim znati.
Ne žalite se oko hrane. -Mogle ste večerati sa mnom da niste snobovi.
Možeš si uzeti moje cijepanice. -Za mene je to meso i krumpir.
Ne možeš si naći nekog mlađeg? -Dojadilo mi je plaćati im večere.
Treba je dobro nagrditi. -Ne započinji opet. -A što to?
Dok smo danas uvježbavale korake, prišao nam je sam Tony Powell.
Pa što? -Nije valjda slavni Anthony Powell?
Bio je jako ljubazan i želio je saznati sve o nama.
A ona je pobjegla od njega kao da je sam vrag.
Nije mi se svidjelo kako me je gledao. -Trebala bi biti sretna.
Od tog pogleda sam se osjećala da bih trebala obući limeni kaput.
Slušaj me. Ne vježbam da bih bježala od menadžera, da znaš!
Ometaš me u umjetnosti. Nije tražio glumicu, već nam se upucavao.
Pazi da ne pukneš od uzbuđenja. -Nemoj tako, ima ga još pomalo.
Uvijek pričate samo o hrani i muškarcima. -A o čemu bi drugome?
Bok, Kay. Je li to scenarij? -Jest. -Zar ti više ne jedeš ovdje, sretnice?
Neki su od mojih prijatelja u gradu pa se često viđam s njima.
Samo da i oni nisu drvosječe. -Nisu. Obični su ljudi.
Oprosti na pitanju, ali je oluja na sajmu. Kako ste?
Zar smo se upoznale? -Nadam se da nismo. Imate zbilja lijepog zeca.
Mala drangulija koju mi je poslala teta Susan.
Jako je nesebično od tih životinja što umru da bi grijale...
druge životinje. -Ustvari su pametne. Ne umiru za krive ljude.
Može biti. Ti zacijelo poznaješ glodavce bolje od mene.
Usput, danas sam srela tu tvoju tetu. Imaš bolji ukus od njega.
Smisli bistru opasku dok ja pričam na telefon.
I ne zaboravi da te tetin auto čeka vani. Halo, gđica Maitland ovdje.
G. Burger? U klubu "Grotto"?! Kada?! Gdje?!
Evo me odmah! Zovite mornaricu! Depresiji je došao kraj!
Što ti je? Zar si poludjela? -Idemo, mahuno! Probudi se!
Zvao je Gordon iz plesne škole! -Zar nas je zaprosio?
Ne. Rekao je da odemo u "Grotto" i potražimo nekog Burgera.
Ima upražnjena mjesta za nastupe! -Samo da nisu rupe. Propast ćete.
Oko čega toliko uzbuđenja? -Ni ja nemam pojma.
Toliko dugo nije radila da bi joj se ovo moglo ubrojati pod povratak.
Ovdje nikad ne nedostaje radnje. -Kao u ogromnom cirkusu.
Blago rečeno. -Sve su ovo sjajne djevojke. -Slažem se.
Ali one ne misle isto o meni. -Ne smijete im zamjerati.
Počela sam se osjećati kao da nešto nije u redu sa mnom.
Samo ste drukčiji. -Ali zašto? Dijelimo iste krevete i hranu.
Čak su mi se i leđa naborala od onog grudičastog dušeka...
i trudim se iz petnih žila pokupiti njihov žargon, mada mi baš ne ide.
Što kažeš na to? "Pokupiti". -Već ćete se sporazumijeti.
Možda ćete početi shvaćati njihove... -Mislim da hoću.
Galame samo iz razloga da sačuvaju hrabrost i potisnu strah.
A čega bi se bojale? Mlade su i moraju posjedovati hrabrost.
Dovoljno mlade da posjeduju i strah.
Vidjeli ste kako su se Jean i Ann uzbudile oko samo izglednog posla.
Ne znate kako je čekati i nadati se razgovoru s nekim menadžerom.
Ali ti za to ne moraš brinuti. Gledala sam te u onoj predstavi.
Znaš da si dobra glumica. -Više u to nisam sigurna.
Kako uopće prepoznati glumicu? Glumica si ako glumiš.
Ne broje ti glumu izvan kazališta. Glumica bez posla je...
samo djevojka koja se trudi ne izgledati uplašena koliko jest.
Ovo sam na brzinu spremila u kuhinji i željela bih da kušate.
Ali večerala sam. -Ovo je poseban specijalitet.
Vježbam kuhanje. -Drago mi je čuti da barem netko to ovdje vježba.
Ostavit ću vam to tu. Možda kasnije ogladnite.
Ako neće biti vriskova, znat ću da sam uspješna. Evo me!
Rekla sam ti da opereš posuđe. Zašto se tako ponašaš?
I to je tvoja konačna odluka? -Tako je, oče. Konačna.
Mislio sam da si dosad već udovoljila to svom glupom hiru...
i da ćeš se vratiti kući. -Bilo bi žalosno od mene kad ne bih...
pokušavala sama postići nešto bez pomoći obiteljskih milijuna.
Zašto baš kazalište? Možeš i drugdje nešto postići.
Kazalište me privlači. A zašto je djed Randall otišao od kuće...
i otišao si prokrčiti put u nepoznatu zemlju? -Žrtvovao se s razlogom.
Da bi njegova obitelj živjela osigurana i u blagostanju.
Osigurana za što? Da bih ja mogla sigurno naučiti bridž...
jahati uz pse, ili se udati za igrača pola? Za to se djed mučio?
Ali uzmi naše prezime u obzir. -Pusti to. U New Yorku...
Terry Randall je obična djevojka sa srednjeg Zapada očarana kazalištem.
Uopće ne znaju tko sam. Ali hoće, za to ću se potruditi.
Žao mi je, ali više ti neću pružati u tome podršku.
Financijsku ili moralnu? -Tu namjeru ćeš morati ostvariti sama.
Dobro, onda ću je ostvariti sama. -A ako ne uspiješ? Što tada?
Onda ću prva to priznati. -Možda će ti trebati godine da to shvatiš.
Možda potraje godinama, ali sada ne odustajem.
Hoće li te ponos sprečavati da se vratiš kući ako nećeš uspjeti?
Nemam toliki ponos. -Ali vratit ćeš se? -Primit ćeš me?
Prilično si tvrdoglava, ali si mi najdraža kćer.
Neka ostane na tome. Račun, molim.
Zdravo, g. Powell. Drago mi je da se opet srećemo.
Gđice Shaw, mogu li vas upoznati s g. Powellom? -Drago mi je.
Pridružite nam se. -Nadam se da ne smetam. -To nikako.
Eto. -Koliko puta su nas upoznavali? Znate li broj?
37 puta, uključujući ovaj.
Hvala ti. Pitam se jesmo li prevarili ikoga ovdje.
Oštar vam je humor večeras. -Ne sviđa vam se?
Ako sam već trebala izaći s komedijašem, mogli ste mi...
dodijeliti nekog zanimljivog. -Ne volim biti tako nazivan. Pratitelj sam.
Komedijaš je pravi naziv. Idemo odavde, umrijet ću od dosade.
Opustite se. Želio bih vidjeti nove cure. -Sad vas zanimaju nove?
Mogu se pridružiti razgovoru da ljudi pomisle kako smo zajedno?
Mogu vam ja pronaći posao trbuhozborca.
Vidi, vidi. Život je pun iznenađenja.
Ljupke cure, zar ne? -Takvima vam se čine?
Pitam se tko su one. -Neke bijednice koje su samo tako pokupili.
Telefon, g. Powell. -Odmah se vraćam. Zaplešite vas dvoje.
I da znate. Ako vas u centrali krivo spoje, dobit ćete novac natrag.
Hoćemo li zaplesati? -Nećemo.
Jesi čula kako nas je nazvala? -Nas?
Pokazat ću ja njoj bijednice. Zviznula bih je ovim štapom.
Kako nas je onaj Powell gledao, ja bih njega mogla zviznuti.
To nam ne bi trebalo. -Kako to misliš?
Čula sam da je suvlasnik ovog kluba. Ili to već znaš.
I bilo mi je čudno što smo odjednom dobile ovaj posao.
Razbistrilo joj se. -Misliš da nam je on sredio ovu gažu?
Bravo. Dobro si izračunala.
Znači tako. -Ne budi bedasta.
Da se meni nasmiješio kao tebi, više puta bih se onesvijestila.
Mogu li ući? -Zdravo, g. Powell. Naravno, uđite.
Bile ste odlične večeras. -Hvala. I nama se tako čini.
Mogu li sjesti? -Zašto ne bi? Klub je vaš.
Nije baš tako. Djelomičan sam vlasnik.
Ne obraćajte pažnju na nju. Pomalo je udarena u glavu.
Ne simpatizirate me. -Stoga jer izvodite svoju majku u klub.
Ono je bila vaša majka? -Ne, nego prijateljeva.
Onda mogu slobodno reći? -Da. -Prijatelj vam ima jako loš ukus.
I ja tako mislim. Ali moja savršena majka je mlada, plava, vitka...
i posve intrigantna. -Probat ću vam pronaći jednu takvu.
Kakve ih volite? Visoke, debele, zaobljene? -Vaših mjera.
Neće lako ići. Nisam razmjera balvana.
A da popričamo na večeri o tome? -Jako volim večere.
Hoćete li poslati auto po mene? -Recite gdje.
Živim u "Footlights Clubu". Ali tamo je promet gust.
Znači tako. -Zato ga radije prvo pošaljite ovdje.
Možda bi tako bilo bolje. Može sutra nakon vaše točke?
Isčekivat ću ga. -Laku noć.
G. Powella danas neće biti. Imate zakazano? Halo?
Mogu pričekati ako će me primiti. -Ne jamčim vam. -Ipak ću pričekati.
Halo. Nisam sigurna. Nazovite kasnije.
Ne, g. Powell je otputovao preko vikenda.
Što kažeš na ovo? Otputovao. Ovo mu je zasigurno dvojnik...
upravo virio kroz ključanicu. -Ovakav ured, a ne prima nikoga.
Ti možeš unutra.
Crni pjevač? -Powell je zacijelo zaboravio uzeti cipele na putovanje.
Bok, Kay. Sjedni, Powella nema. Na putovanju je svijetom.
Pazi da te ne čuje. Možda se krije ispod linoleuma.
Šalimo se. Prima samo one koji imaju zakazano. -Ja imam zakazano.
Interpretirat ću onaj tekst. -Mogu te dodirnuti? -Obori ga s nogu.
Nadam se da hoću. Vježbala sam cijelu noć. Imate vi zakazano?
Čekamo Randallicu. Ako ne upadne kod Powella do 14:00, časti ručkom.
Započet ćemo s kavijarom. I to ne kečiginim, već kitovim.
Gđice Hamilton! -Sretno. -Puno sreće.
Oprostite, ali danas ne možete unutra. Zvala sam vas na telefon.
Iskrsnuo mu je neki nepredviđeni posao i morao je odgoditi s vama.
Mogu čekati. -Danas ništa od toga. Javit će vam se drugi tjedan.
Da ga vidim na samo 5 minuta... -Žao mi je. Dođite drugi tjedan.
Dajte da ga vidim danas, jer... jer...
Ne, nemojte! Uhvatite je!
Dajte vode! -Izađite svi van. Mi ćemo se pobrinuti za nju.
Nije valjda zbog mene. -Polegnite je na kauč.
Što se dogodilo? -Powell joj je otkazao sastanak i onesvijestila se.
Daj vodu. -Bit će dobro. -Trljaj joj ruke. -Izgubila si svijest, draga.
Koja faca. Otkaže sastanak s glumicom da bi ulaštio cipele.
Ne zaboravite da g. Powell ima... -Što si taj Powell umišlja?!
Ne možete unutra! -Gledaj me!
Vi ste A. Powell? -A tko si ti? -Nije važno. -Kojim pravom...!
Kojim pravom se zatvarate i odbijate se sastati s ljudima?!
Gledaj svoja posla. -Znate li da je djevojka izgubila svijest...
jer ste otkazali sastanak s njome? -Ne znam.
To je zato jer su vam vrata uvijek zatvorena. Pa producent ste!
Da najveća glumica živi 10 m od vas, ne biste joj pružali priliku.
Vi ste ta glumica? -Ja vas ne trebam. Ali ostale cure da.
Muče se, robuju i gladuju u nadi da ćete ih jednog dana zamijetiti.
Ispričavam se, g. Powell. Upala je i nisam je mogla zaustaviti.
Što je s onom koja je izgubila svijest? -Dobro je. Vode je kući.
Sjednite da popričam s vama. -Samo naprijed. -Možeš ići, mali.
Sjednite. -Sjedim. -Slušajte me, mala moja ratoborna prijateljice.
Čini mi se da mislite da sam ja odgovoran...
za sve tragedije koje se događaju curama koje dolaze ovdje. Je li tako?
Ne, ali bi se trebali sastajati s njima. Možda imaju potencijala.
Možda imaju. Ali tada ne bih imao vremena za ništa drugo.
Svake godine oko 50.000 djevojaka... Sjednite. Živcirate me dok stojite.
Svake godine oko 50.000 djevojaka poželi stati na pozornicu.
49.500 njih su u krivu. Bilo bi im bolje da peru posuđe.
A ostalih 500? Njih primite? -Ne. Prijavi ih se 50 po poslu.
A jesu li one prave? Nemate čak ni obraza reći im ne u oči.
To bi im bio barem nekakav doticaj s kazalištem.
Vi se nemate što buniti. Ionako niste za taj posao. -Filistar ste.
Bili vi zadovoljni ili ne što nisam odgovoran za sve bolesti...
glumačkog zanata, odlazite i ostavite me s mojom savješću.
Dvojim da je uopće imate. -Ne želim više ama baš nikoga danas vidjeti.
Tu je? Dobar dan, g. Carmichael. Uđite.
Zdravo, g. Powell. Kako ste? -Odlično, hvala.
Nadam se da ovo nema veze s onime. Nije li to riješeno?
Ništa takvog nije u pitanju. -Odlično. Sjednite. Cigaru? -Ne.
Bilo je uzbudljivo ovdje maloprije. -Načuo sam.
Koja je to bila djevojka? -Nemam pojma. Neka očarana kazalištem.
Glumica? -Ako jest, onda je loša. -Sigurni ste? -Rijetko se varam.
Nešto treba poduzeti s tim curama. Bilo bi im bolje odgajati djecu.
Tako misli i moja stranka. -Stranka?
Producirate uskoro novu predstavu. -"Začarani Travanj". Zašto?
Stranku koju sam maloprije spomenuo zanima kazalište.
Ne mogu joj spomenuti ime, znate te ljude.
Odnekud mu je sinulo da može zaraditi u šuobiznisu.
Svaka zarada je dobrodošla. -Ali ne znam hoće li vas više zanimati.
Kako to mislite više? -Ovo je njegov prijedlog. Proučimo ga.
Ako će vas i dalje zanimati, možemo u posao.
Halo. Ne, ovo je "Footlights Club".
Ne, "Foot." Kako može biti praonica ako je klub?
Jasno da sam sigurna. U njemu sam. Zbilja?
Ma pazi ti kako se izražavaš!
Kako je Kay? -Dobro.
Što liječnik kaže? -Kaže da je pothranjenost.
Ili na latinskom "nema jela". -Treba samo dobre obroke.
Ali otkud joj. I dugačak odmor.
Nije radila godinu dana. Kao i sve ostale. -Hajde mućni glavom.
Zašto? -Ne pitaj. Mućni. -Ovako?
To sam i mislila. Klepeće u njoj. -Što to...? -Ništa.
Nadam se da dragi g. Anthony Powell lijepo spava večeras.
Što mu je ona Randallica rekla danas popodne?
Nisam ništa razumjela, ali je dignula veliku halabuku.
Nerado ovo priznajem. Mijenjam mišljenje o njoj.
Je li stigao auto g. Powella? -Nisam ga vidjela niti sam čula trubu.
Možda je to on.
Živi li ovdje gđica Jean Maitland? -Da. -Dajte joj ovo. -Hoću.
Hvala ti, Hattie. -Nisu za tebe. -Jesu, prepoznajem cvjećara.
Dostavljač kaže da su za Jean. -I zbilja jesu.
Ja ću joj ih odnijeti. -Samo da ja ne moram stubama.
Čini se da nova matica leti oko košnice. -Ali pčelac je stari.
Kako je Kay? -Dobro. -Glupo od nje što je išla tamo na prazan želudac.
Inače je jako glupo živjeti bez hrane. -Nisam mislila na to.
Što kaže liječnik? -Bit će dobro.
Glupo od nje što se nije nekome povjerila.
Ne pričajte to nikome. -Nitko ne zna.
Nije da sam osjećajna, već to smatram bespotrebnim.
Mogu li ući? -Uvjerena sam da ti neće škoditi.
Tamanilaci dolaze tek sutra. -Na tebe su zaboravili prošli puta.
Bila sam u društvu tvog starog dečka.
Kad smo već kod sprovoda, poslali su ti ovo cvijeće.
A ti si mi ih donijela? Baš si draga. Rado bih ti dala napojnicu.
Ja sam je došla dati tebi. I reći ću ti što piše:
"11 ruža, a ti si 12.-a." -Dobro si počela. Reci dalje.
Šablone su mu iste kod svih cura. A sve završava večerom u njegovom...
stanu uz pjenušac i pogled. I Harcourtom kao šlag na tortu.
Da njega ti slučajno ne nosiš? -Ne, draga moja. To je zvjezdani safir.
Harcourt je sluga. Ali je obazriv. Hoda na prstima unatraške.
Znam takve. -Ali ovog ćeš dobro upoznati. I jako je gluh.
Ne trudi se zazivati pomoć. I moram ti spomenuti rasvjetu.
Jako je dobra. Slaže se s njegovim šablonama.
Ali ne želim ti sve pokvariti. Moram ti ostaviti nešto i za iznenađenje.
Zacijelo ti mora biti žučno tako staroj ne družiti se s mladićima.
Samo sam se se nakratko odmakla od njih. A u međuvremenu...
se družim sa svojim skupim krznenim kaputom i zvjezdanim safirom.
Jako lijepo, ali mislim da ipak plaćaš preveliki danak za njih.
Griješiš. Ipak nisam darežljiva poput svoje tete Susan.
Zbogom, hvala što si svratila.
Ako zatrebaš nekoga da ti nosi lijes, znaj da sam tu za tebe.
Slučajno sam vas načula. Nije valjda da se vucaraš s onim Powellom.
Zašto ne bih? -Zašto se igraš vatrom samo da bi se inatila Linda?
Znam se čuvati. -Smatram da ti treba odgajateljica.
Zašto ne bih izlazila s njime? Šarmantan je. -I zmije su.
Uostalom, ako neću izlaziti s njim Ann i ja ćemo izgubiti posao.
I vratit ću se opet na početak. -Zbilja jadno opravdanje.
Pa snalazila si se i prije, zar nisi? -Dosta mi je snalaženja.
Drži se svojih idealnih. Sirovi su, ali su dobri. -Ti mi to pričaš?!
Nemoj samo opet o mom djedu. -Ne miješaj se u moje stvari. -Žalim.
Lijep ti je taj kaput od hermelina. Sličan je mojem.
Nisam te još očekivala. Mislila sam ga samo malo osjetiti.
I, jesi se osjetila drukčijom? -Itekako. -Posudim ti ga. -Ozbiljno?!
Zašto ne bih? Kad propadaš, propadni u kaputu od hermelina.
Nisi baš tako loša osoba. -Možda ponekad i jesam. -Hvala ti.
Ma ne, sve za Seattle. Ali nisam sigurna što se večere tiče. Samo čas.
Što ćemo jesti večeras? -A što misliš? -Preskoči.
Mislim da ću ipak doći. Nagovorit ću neku drugu djevojku.
20:00. Do viđenja. -A što će nositi tvoja cimerica?
"Pardonnez-moi"? -Pazi se, Henry. Ovako bi i ti mogao završiti.
Ako nisi prezauzeta večeras, imam par drvosječa... -Ne spominji mi ih.
Večeras ću jesti fazana u bordelaisu, odjevena kao Peach-Fuz...
Gdje se nalazi bordelaise? -Niti ne zna što je fazan.
Jasno da ne zna. Ima razlike između fazana i kmeta.
Moj prijatelj mi nikada ne bi poslužio kmeta.
Ali ih voli izvoditi. -Ali kada donese odluku, ne mijenja je.
A to mi se sviđa kod njega.
Jedno je preoteti prijateljičinog prijatelja...
a drugo je zadržati ga. Ako si me shvatila.
Recite mladoj dami da je ne želim danas slušati.
Zbogom svima. A kad se vratim, reći ću vam kako oni drugi ljudi žive.
Drago mi je što smo se upoznale. -I nemojte opet kasniti.
Idi prva, Higginsova.
Misliš da se naljutila? -A da vas dvije to privedete kraju noževima?
Zdravo, Bille. -Bok, ukočena. Bok, Ann. -Samo brzo, žuri nam se.
Što joj je? -Loše je raspoložena. Kad si se vratio?
Danas ujutro. Predstava je bila ogroman promašaj unatoč reklamama.
Neću. Prestala sam pušiti u sedmoj. -Pametno. Jesi zauzeta večeras?
Ionako večeras imam posla. Može sutra večera?
Mislim da neću moći. -Zašto?
Otkad sam dobila posao nemam vremena za ništa.
Ali hrane se nisi odrekla? -Nije to. Bolje da se ne viđamo jedno vrijeme.
Zašto? -Jer mislim da je tako bolje.
Aha. -Zašto si to tako naglasio? -A kako bi ti to naglasila?
Zvučalo je kao da znači nešto drugo. -A znači li?
Ono što radim su moja posla. -Ideš ili ne ideš? -Kuš.
Nešto te danas jako ogorčilo? -Žalim, ali moram živjeti svoj život.
Jasno. Ali ti se neću uplitati u njega ako te otpratim do ugla.
Time nećeš.
I time si mi dužna 50.000 $. Što da sada radim?
Na dvostruko ili ništa. -Može.
Evo nas na nuli.
Jesi uživala u večeri? -Nisam se usudila. -Zašto?
Bilo bi mi se teško opet vratiti janjećem gulašu.
Ne moraš se vraćati tom gulašu. -Često održavaš ovakve večere?
Da. Zašto? -Radije bih da sam rođena sretna nego lijepa i gladna.
Ne možeš imati sve. Lijepa jesi, ali ja sam sretan.
Hoćeš pjenušca? -Ne, hvala. Već sad ne mogu ustati.
Znala sam da laže. -Tko? -Uopće nije gluh. -Nikad nije ni bio.
To je dokaz da više ne možeš vjerovati ljudima. -Istina. A kava?
A ono je krasan pogled. -O, da. Zbilja je krasan.
Grad je prekrasan. Poput vilinskog carstva.
Pun je boja, romantike, iluzije, glamura.
Pretpostavljam da to ovisi o tome s čijeg ga prozora gledaš.
To možeš vidjeti samo odavde. -Zar možeš zaspati uz tolika svjetla? -Mogu.
Sviđa mi se New York odavde. Našminkan je i spreman za izlazak.
Filozofkinja si, ha? -Vjerojatno od pjenušca. -Sjajno filozofiraš.
Pjenušac je sjajan. -Natočimo si ga još. -Može.
Koja su ova trojica? -Te sam figurice kupio na Istoku.
Poznajem ih? -Ova se brine za cure koje puno rade da bi se prehranile.
Ova se brine da upoznaju prave ljude. A ova... -Ta ih pronalazi.
I pritom se brine da se ne hrane janjećim gulašom.
I nju si kupio na Istoku? -Ne. To je gđa Powell.
Nismo razvedeni. A ovo je moj mali. Zgodan dečkić, zar ne?
Pretvaranje nije moj stil. Puno muškaraca koji žive odvojeno...
od svojih žena trude se pokazati da su ustvari samci. Danas...
muškarac može imati svoj dom dok i dalje živi svoj život.
Ako ima karaktera. -Zrelo razmišljate. -U to sam čvrsto uvjeren.
Jako zrelo. -Opusti se. Popričao bih s tobom o nečemu.
Zacijelo si umorna od cjelovečernjeg plesa. Sjedni. Tako.
Evo tebe opet. Drago mi je da nisi gluh, jer da jesi...
ne bi ništa čuo, a to bi bilo grozno.
Da, bilo bi to grozno, madam. -Itekako. -Da, strašno. I užasno.
Nikada ne znam kada ulazi a kada izlazi.
Što je to bilo? -Nije li ovako umirujuće?
Mislila sam da se nešto pokvarilo. -Ovako je pogled ljepši, zar ne?
Prekrasan je. -Jest. Ali zamisli koliko bi još ljepši bio...
s tvojim imenom kako sjaji na obzoru.
"Jean Maitland", ogromnim slovima. -Ovakvima. -Dobro, takvima.
Moraju biti toliko velika da ljudi ne mogu zaspati pored njih. -Bit će.
Ja ću biti kipar, a ti glina.
Napravit ću iz tebe kip najveće plesačice Broadwaya ikada.
Bit ću Pigmalion, a ti Galateja. -Zvuči kao u bajci.
Nije li život bajka a odrasli ljudi samo djeca u srcu?
Znam da sam u uredu samo grubi g. Powell. To mi je samo posao.
Ali ovdje s tobom sam samo dječaćić sa snom. -A tko točno?
Vi biste sada trebali biti netko, a ja netko. -Pigmalion i Galateja.
A tko sam ja? -Ti si Galateja. -Galateja sam?
Pigmalion je bio kipar koji je iz mramora isklesao kip žene.
Kip je bio toliko lijep da se zaljubio u njega.
A njegova ljubav bila je toliko duboka i istinska...
da je oživjela kip. I živjeli su zauvijek sretno. -Vjenčali su se?
Nisu. Mislim da se ljudi tada nisu vjenčavali. -Strašno!
Što to? -Nisu se vjenčali. -Ona je bila kip!
To i jest strašno u toj priči! -Ne plači zbog toga. To je bajka!
Ali koliko se mučio. -Nije se mučio.
Plačeš bez razloga. A i bio je oženjen i imao je sina. Harcourte!
Nije ju smio oživjeti. Gledala je svoja posla.
Uzbuđuješ se oko ničega. Daj njezin kaput.
Možda brak tebi ništa ne predstavlja, ali njoj jest.
Ne može joj to raditi! -Jasno da ne može. -Onda poduzmi nešto.
Poduzet ću sutra ujutro. A ti sada odlazi ravno u krevet...
i neka te više to ne brine. Moj će odvjetnik sve to srediti. -Što to?
Što god treba. Pobrinut ću se za to. Ništa ti ne brini.
Divan si. -Evo Harcourta, on će te otpratiti do auta.
Divan si. -I ti si divna, i ja, i Hartcourt. Sve je ovo divno.
Činiš se nakresanom. Zacijelo si se lijepo provela večeras.
Rekla bih da jesam. Bilo je divno. -Zasigurno.
Pogled i večera bili su divni. Dobila sam 50.000 $.
I Harcourt je bio divan. -A tko je Harcourt? -Kako mu je ime?
Znaš li uopće svoje ime? -Bit će ispisano ovolikim slovima.
Ustvari ovolikim. -Tvoje ili Harcourtovo? -Pogodila si.
A nakon toga će se razvesti i oženit će Galateju. -Tko je ta?
Ona je kip. I ionako se nikada nije ni trebala udavati.
Ali bit će divno. -U to nikako ne sumnjam. -Pogled je bio divan.
I Harcourt je divan, i ti si divna. -I ti također.
Tako je. A sada sjedni na krevet i pomozi mi da te skinem.
Svi idemo na svadbu. I ti ćeš biti pozvana. -Doći ću.
Harcourt će oženiti Galateju i svi ćemo zajedno živjeti...
u velikom sjajnom natpisu. Grozno se osjećam.
Ali nije li to krasno? I sutra ćeš imati krasan mamurluk...
i to neće baš biti krasno. -Baš krasno.
To je moja priča. Kako si ti dospjela u kazalište?
Je li bilo koja od nas uopće tamo dospjela?
Ja sam tamo bila u gledateljstvu. -A ti, Juddy?
Počela sam glumiti još u djetinjstvu. Išla sam vidjeti cirkus...
i tamo je bila prelijepa dama u ružičastim najlonkama.
To nisi bila ti? -Nisam, ne volim ružičasto.
Jahala je velikog bijelog konja. -Da to nije bila ružičasta kobila?
Tko god da je bio, sada sam ovdje. I nemam ni posla, ni konja, ni najlonke.
Auto g. Powella doći će po tebe večeras? -Dođe svake večeri.
Pitam jer me zanima. Vidjela sam g. Powella danas s nekom djevojkom.
Bila si s njim duže no što sam očekivala.
Da ti se nije priviđalo? -Sasvim sam sigurna.
Objasnit će ti to svojim radnim obavezama.
Kad ne pošalje auto, pošalje poruku. Obziran je u tim slučajevima.
Sada ću ti ja reći svoje: idemo.
Očekujem da će mi ova predstava biti najbolja do sada.
Svaka me glumica s Broadwaya molila da baš ona zaigra Jeanette.
Uz to je i najbolja predstava ikada napisana. Nije li ovako bolje?
Baš suprotno, time se osjećam neugodno.
Opusti se da ti prepričam radnju.
Hajde. -Prva se scena odigrava na Long Islandu.
Na prekrasan proljetni dan, a Janette, koju želim da igraš...
ima slomljeno srce. Njezin je suprug napušta.
Sigurno sam ovdje da pričamo o predstavi? -Zašto pitaš?
Sumnjičava sam po prirodi. -Želiš postati zvijezdom, zar ne?
Pod odgovarajućim okolnostima. Zašto ne sjednete?
Bit će vam udobnije.
Želiš li vidjeti svoje ime kako bliješti na obzoru...?
Ogromno i velikim slovima. Navikla sam na tu priču.
Kao i Jean Maitland. -Što ona...? -Volite li je? -Ne! -Znala sam.
Ona mi je pobudila zanimanje. Ali mi postaje nesnosna.
A što si ti, javni tužitelj? -Ne sasvim.
Kakve ona ima veze s ovime? Želiš li ti ovu ulogu ili nećeš?
Silno sam polaskana, ali kako znate da znam glumiti? -Jednostavno znam.
Nikada me niste vidjeli na pozornici. -Kako to znaš?
Jer me tamo nikada nije ni bilo. -Vidio sam vašu glumu u svom uredu.
Ono nisam glumila. -To nije važno. Znam prepoznati dobru glumicu.
Prestaješ li ti ikada zapitkivati? -Želim samo znati...! -Ja ću pričati.
U uredu si pokazala vatru i emocije, a baš mi to treba!
Ali nisam emotivna. -Bit ćeš kad te ja isklešem.
Ne želim biti isklesana. Namjera mi je glumiti glavom.
Isklesat ću ti i to. Želiš pjenušca? -Ne. -Mogu ga ja popiti?
Očekujete nekoga? -Donesi pjenušac. Mogu li otvoriti vrata?
Kako si ti dospjela ovdje?! -Doveo si neku ženu ovdje?!
Koga to zanima?! -Onu koja na to ima pravo!
Slušaj, nisam raspoložen! Izlazi van!
Kako možeš vikati na mene nakon svega što si mi sinoć obećao?!
Ne vičem i ništa ti nisam obećao! -Gdje je ona?
Kojim si pravom upala ovdje i...?!
Znači, ti si ta! -Bok. -Reci mi što je ovo?
To ja vas dvoje pitam. -G. Powell mi prepričava radnju predstave.
I zato si na podu? -Nisam te tako ostavio. Što je ovo, namještaljka?
Tony, dragi, obuzdaj se. -Nemoj ti meni dragi. Diži se! Odmah!
A ti izlazi van! -Kad čuješ što ti imam za reći!
Onda reci da završimo! Ona će potpisati ugovor! -A čime? Pjenušcem?
Zovi kućepazitelja! -Neće ti trebati.
Mislila sam da te volim, ali sada vidim da sam pogriješila.
Ionako sam izašla s tobom u inat Lindi.
Tako je, sakrij lice, ti podla, prevrtljiva... -Nisam znala što radim.
I ti meni propovijedaš o idealima. Ti i tvoj djed. -Sad je bilo dosta.
Propovijeda mi da mi zabije nož u leđa.
Uzmi si nazad svoj ogrtač.
Nikada više ništa neću posuđivati od tebe!
I nemoj ni ti od mene. -Ne započinji opet.
Nadam se da će vas dvoje podlaca biti sretni zajedno. I ti s njima, ulizico.
Zaboravi.
Što je smiješno? -Sve ovo. -E, nije smiješno.
Što će si sada ona misliti? -Ono što želim da misli. -Ali zašto?
Iz više razloga. Glavni je: stoga što mi se ona sviđa.
Ali se ti sada njoj nećeš sviđati. -S vremenom će se smekšati.
Želiš reći da si namjerno ugrozila svoj ugled?
Samo sam razumno postupila. I usput vam pokazati da znam glumiti.
Prevarantica si. -Oboje smo prevaranti. Nije li to suština glume?
Možda to vrijedi za glumce, ali ne i za mene.
Veći ste prevarant od mene. -Klevećeš me. -Mogu dokazati.
Ovo vam je sin. -Ne miješaj moju obitelj u ovo! -Stariji je od vas...
jer je ta fotografija godinama služila za reklamu vojne akademije.
Kako to znaš? -Jer ju je moj brat pohađao.
A supruga vam je puno puta pozirala u reklamama za šminku.
Upravo si razbila jako unosan brak.
Mislim da se razumijemo.
A sada, što je s predstavom? -Doista, gdje smo ono stali?
Na Long Islandu. -Tamo započinje prva scena.
Prekrasan je proljetni dan i Jeanette, jedna od likova...
To sam ja. -Tako je. Slomljena je srca. Gubi svoga supruga.
Ne baš na način na koji sam ja upravo izgubio svoju suprugu, ali...
Evo je!
Gdje su sve, Hattie? -Gdje bi željela da budu?
Madeline mi je rekla da me netko ovdje traži.
Onda upalimo svjetla, pa neka te vidi.
Dosta konfeta, ja ću ih morati pomesti!
Telefon za vas, Ann.
Plače mi se. -Nemoj!
Ne mogu... -Nećeš održati govor. Počasna si gošća.
Vidim da se ste se sjetile koliko mi je godina.
Nećemo ih nikome odati. -Jako puhni i zaželi želju.
Čekaj da ugasim svjetlo. -Poželi nešto.
Šutite. -I nemoj nam je reći, to je pogubno.
Mislim da je svi znate. -Ostvarit će ti se, uvjerena sam.
Uspjela je.
Toliko je lijepa da je najradije ne bih ni rezala. -Nož je Hattein.
Vjerojatno ni nećeš uspjeti. -Pazi da ti ne padne na nogu.
Cure, imam krasne vijesti. -Možda ova zgrada gori.
Upravo sam pričala s Terry Randall. -Što je tu krasno?
Možda je doživjela nesreću. -Igrat će glavnu ulogu...
u novoj predstavi g. Powella. -Randallica?! -Nije li to krasno?
A podučavam je glumi tek kratko vrijeme. -Možda je stoga unajmljena.
U kojoj će predstavi igrati? -U njegovoj novoj. -"Začarani Travanj"?
Igrat će Jeanette? -Nije li to nevjerojatno?
Možda ćete promijeniti mišljenje o njoj nakon ovoga.
I možda ćeš ga i ti promijeniti o meni.
I možda ćeš se sada posvetiti učenju glume.
Jadnice. Ne možeš ni proslaviti rođendan a da ti ga netko ne pokvari.
Ne krivi Randallicu. Nikome nije naudila.
Ali se uvijek čini kao da se sprema na to. -Olga je u pravu. Nije ona kriva.
Ali otela ti je ulogu koju si željela. -Moja želja je ne čini mojom.
Prošle sam je godine ja otela nekoj djevojci. -Ovo je drukčije. -Nije!
Ne nanose li nam ljudi iz kazališta već dovoljno boli i bez nas samih?
Plačeš. -Plačem jer sam sretna!
Ja sam imala svojih 5 minuta slave i mislim da ih sada Terry zaslužuje!
Time što ćete nju kriviti nećete mi priskrbiti tu ulogu.
Bit će i drugih uloga u drugim predstavama.
Ovo je moja rođendanska zabava i bit ću sretna!
K vragu s kazalištem!
Na svoja mjesta! Ponovit ćemo ovu scenu otpočetka. Hajde.
Dolazi kroz vrt. -Što ćemo joj reći? -Jadnica, srce joj je slomljeno.
Bolje da prvo ja govorim s njome.
Hajde, gđice Randall! Tu ulazite!
Oprostite, nisam znala da ponavljamo probu.
Trebate ući na vrijeme. -Ali ondje se neki ljudi glupiraju.
Možete li ih zamoliti da prestanu? -U kazalištu su neophodni...
ljudi koji se igraju s konopima i ostalim stvarima.
Ne proturiječite i pazite na izbor momenta svog ulaska u scenu.
Ne morate biti podrugljivi. -Duboko se ispričavam.
A sada idite i uđite na vrijeme. -Dobro, ne uzrujavajte se.
I dalje ne čujem ništa od njih. -Idemo ispočetka.
Jadnica, srce joj je slomljeno. -Bolje da prvo ja govorim s njome.
Dobar dan, majko i oče. I tebi Kate. Vodeni su ljiljani opet u cvatu.
Čudan cvijet, prikladan za bilo koju priliku.
Nosila sam ga na dan svoga vjenčanja...
a sada ga postavljam ovdje u znak sjećanja na nešto što je umrlo.
Treba ga dobro izvrijeđati. -Jadnice.
Skupili ste se ovdje da me žalite ili da me tješite?
Znate što, i dalje nešto ne valja s ovom replikom.
Pomoglo bi da je ispravno pročitate.
Ne vidim razloga odbijanju dobroga savjeta.
Napisao sam više značajnih predstava. Jedna od njih dobila je...
Pulitzerovu nagradu. Jeste li vi napisali koju?
Ne trebate biti kvočka da prepoznate pokvareno jaje.
Sve je u redu s dijalozima. Objasnit ću vam scenu još jednom.
Suprug vas je odlučio napustiti i slomljena ste srca.
Možete li toliko shvatiti? -Mogu, ali rekli ste da moram biti prefinjena.
Na površini. Ali iznutra vam je srce slomljeno.
Osmijeh vam je na licu, ali u srcu plačete.
Ne shvaćam kako to izvesti odjednom.
Neću šutjeti dok mi ona mrcvari predstavu.
G. Powell, dok mi ovdje prostituiraju dijaloge moram vas podsjetiti...
da se moram obazrijeti na svoj ugled na Broadwayu.
Ne vidim kakve veze ima vaš ugled s temom našeg razgovora.
Dajte mi šibicu. -Gđice Randall.
Obratite pozornost na ono što redatelj ima za reći.
Zar da hodam uokolo poput marionete bez razmišljanja?
Radit ćete ono što se traži od vas! -Ne vičite na mene! -Eto, vičem!
Zašto ste mi dali ovu ulogu ako mislite da sam toliko loša?
To bih i ja želio znati!
Obuzelo me privremeno bezumlje! Učinite što se traži od vas!
Samo sam htjela... -Iz ovih stopa!
Evo idem, ali samo sam htjela...
Koliko je dugo podučavate glumi? -Tek mjesec dana.
Nitko ne može toliko unazadovati u mjesec dana!
Mogu li vam nešto predložiti? -Bilo što!
Biste li razmotrili stariju ženu za ovu ulogu?
Ne znam što još da radim. Gdje je onaj Carmichael?
Trebao bi stići svakog trena. -Evo ga.
Kako napredujete, g. Powell? -Raskidam naš ugovor.
To je nemoguće. -Tko je ta vaša zagonetna mušterija?
Mozak nekog udruženja koje me želi uništiti? Poslušajte sve ovo!
Je li dobra glumica kako smo i očekivali? -Zasad je pravi amater.
Osjećajna je poput ribe, i prava je napast.
Sumnja u svačije sposobnosti: redateljevu, piščevu, svih glumaca.
Ova će predstava biti čisti promašaj. -Zbilja?
Činite se kao da vam je drago zbog toga. -Novac je moje mušterije.
Ali vratit ću joj novac ako mi dozvoli raskid ugovora! -Žalim.
Voli li ta vaša mušterija možda tu djevojku? -Mislim da da.
Ima nas svakakavih. -G. Powell! -Evo me, stižem!
Ne razumijem ga nikako! Da plačem i smijem se u isto vrijeme?!
Tako se mora činiti publici. Sada ćemo uvesti reda u sve ovo.
Čini li ti se ova haljina dovoljno otmjena za pretpremijeru?
Za Randalličinu obuci crninu. -Uljudno nam je ustupila ulaznice.
Željela se osigurati da ima barem nekoga u gledalištu.
Noć je bila na izmaku dok se vukla po snijegu i ledu
A nos joj je nabrekao od hladnoće i noge naotekle u cipelama
Sviđa ti se moja haljina? Zar nije lijepa? -Otkud ti?
Majka ti je poslala iz Louisiane? -Ona je sašila svu moju odjeću.
A što je ovo? Orasi? -Ne. Ukrasi.
Daj mi 35 centi. -Za što? -Skupljamo Terry za cvijeće.
Ne nasmijavaj me. -Hajde, daj. -Nemamo dosta, trebamo još.
Dat ću cijeli dolar ako će joj ovo biti sprovod.
Ona mrzi ljude više od svih koje poznajem.
Evo ti sve ovo. -Čekaj malo! -Zacijelo si se...
spustila iz planina Kentuckyja kad se kmetovi toliko lijepe na tebe.
Dođi, nemamo vremena za večeru. -Moramo pristati u cvjećari.
Ovo mi je već 35. predstava koju ću gledati. -Razvedri se.
Jednog će dana glumci gledati publiku a ti ćeš im biti senzacija.
Do viđenja, mršavice. Vidimo se u kazalištu.
Zar ne ideš na pretpremijeru? -Ići ću sutra na završnu predstavu.
Zar joj želiš da propadne? -Ne, ali to neću propustiti.
Ogorčena je na Terry jer joj je preotela mog dečka.
Kako to misliš dečka? -Našeg starog umornog dečka.
S takvim lijepim željama bih trebala naletjeti na tebe sa zlatnom ribicom.
Snimite me! Nisam li komad?
Pogledajte je samo. -Ušij me u ovo, sama ću se išiti.
Izgledaš dotjerano. -Dotjerana sam.
Ideš sama? -Ne. Imam udvarača. -Koga? -Mesarovog pomoćnika.
Nije ga bilo lako osvojiti, ali kada sam mu rekla da imam karte...
umalo je sam sebi odsjekao prst. -Zašto ja ne mogu pronaći mesara?
Utišaj se srce moje, možda je to on. -Ovo je tvoja noć, ja ću otvoriti.
Smiluj se, Hattie.
Bok. -Bok, pada kiša. -Znači to radi. -Sve je mokro.
Kiša je obično mokra. Hattie će umalo sići.
Butch, upoznaj gđice Farnsbarn, Fannisbess, France.
Otkud mi znaš ime? -Otkud si i ti znao da vani kiši.
Nešto ti želim reći. Kad Hattie sljedeći puta svrati kod tebe...
u mesnicu po janjetinu, mogao bi joj turnuti malo piletine u vrećicu.
Baš je zgodan, zar ne? Ljudi tako pomažu jedni drugima, da znaš.
Pomozi i ti nama. -Svrati i ti do mene ponekad. -Hoću.
Baš sam pričala curama kako sam te vidjela u mesnici.
Bio si jako zgodan u bijeloj kuti. -Okrenem ti leđa, a držiš noževe.
Butch je divan! Obećao je dodati malo piletine uz janjetinu!
To nije sasvim istina. -Ne čini nešto što Butch ne bi, Hattie.
Učinit ću ja tebi nešto! Otrovat ću te! -Butch, imaš prijatelja?!
Kaže da nema.
Ljiljani su opet u cvatu.
Čudan cvijet, prikladan za bilo koju priliku.
Nosila sam ga na dan svoga vjenčanja i sada...
ga postavljam ovdje u znak sjećanja na nešto što je umrlo.
Tu ulazi on. Skupili ste se ovdje da me žalite ili...
Rekla sam vam da predahnete. -Ne mogu se sjetiti teksta! -Jasno.
Nitko ga se ne može sjetiti uoči pretpremijere.
Kad kročite na pozornicu svega ćete se prisjetiti, kao magijom.
A što ako se ne prisjetim? -Hoćete. Uvijek je tako.
Ne mogu jesti, hvala. -Ostavit ću vam čaj ovdje.
Ljiljani su u... Ne mogu se prisjetiti. Ljiljani su u cvatu.
Čudan cvijet... prikladan za bilo...
Ne znam za kog vraga je prikladan za priliku.
Neću se uspjeti prisjetiti. Kay.
Liječnik ti je rekao da ostaneš u krevetu. -Neću moći od uzbuđenja.
Moraš ga poslušati! Upravo sam te htjela posjetiti.
Ne uznemiruj je, Kay. Uzrujana je zbog pretpremijere. I ti si bila.
Moram žurno po svoje... Ukrasi i kaput su vam ovdje. -Hvala.
Ne daj joj da ponavlja tekst. -Neću.
Na sve još i kiši.
Moj uvodni tekst. Ako kod njega neću griješiti, sve će biti u redu.
Gledaj me, molim te. Ljiljani su opet u cvatu.
Čudan cvijet, prikladan za bilo koju priliku. -Može jedan savjet?
Daj mi ga. -Način na koji držiš cvijeće. Oduvijek sam osjećala...
da bi ga Jeanette držala u naručju poput djeteta.
Oni nikada nisu imali djece i... -Jasno mi je.
Misliš da je i autor to tako zamislio? -Sigurna sam da jest.
I kada kaže: "u znak sjećanja na nešto što je umrlo", ona...
Ova predstava ti je poznata. -To nije predstava.
To se doista dogodilo djevojci koju poznajem. -Ne čini to.
Ovo nije samo tvoja već i moja noć.
Moraš postići uspjeh večeras. Briljirati u toj ulozi.
Bez obzira na sve. -Nešto nije u redu? -Samo sam uzbuđena.
Sjedni, donijet ću ti čaj.
Osuđenica jede posljednji obrok.
I ja sam se tako osjećala. Kao da bježim i skrivam se od svih...
ali nakon uvodnog teksta slijedi nezaboravno uzbuđenje.
Takvo uzbuđenje osjetiš jednom u životu. -Čini mi se više kao agonija.
I jedno i drugo. -Zar se još niste spremili? Morat ćemo požuriti.
Evo me. -Ovo je pretpremijera, da znate. Požurite.
Poželi joj sreću, Kay. -Da, poželi mi je. Zbogom. -Terry!
Želim ti ovo pokloniti. Nešto što je meni poklonila jedna djevojka...
prošle godine na pretpremijeri. Donio mi je sreću. -Divna si.
Da si barem ondje da me držiš za ruku. -Bit ću ondje. Duhom.
Dolazite li više?!
Evo je!
Sretno. -Vidimo se kasnije, Terry. Sretno!
Za 5 minuta dižemo zavjese, gđice Hamilton.
Ne brinite, gđice Hamilton. Sve će proći dobro.
Svi na svoja mjesta. Jeste li spremni, gđice Hamilton?
Predstava je rasprodana. Svi su ovdje! Nemate što brinuti.
Sretno. -Pripremite se, molim.
Svi na svoja mjesta. Jeste li spremni, gđice Hamilton?
Čujete li ovo? Taj je pljesak samo za vas. Ovo je vaša noć.
Tko to vrišti? -Bila je to Kay!
Bacila se prije no što sam je uspjela spriječiti! Leži vani na kiši.
Vozilo br. 19. Idite u 58. ulicu. Potrebna hitna pomoć.
Djevojka skočila kroz prozor. Moguće samoubojstvo.
Večer, g. Powell. Čini se da će biti popunjeno do zadnjeg mjesta.
Svi su ovdje jer znaju što ih čeka.
Čini se kao njezin dečko. Nije dobro ovdje stajati. -Zašto?
Rulja će nas pregaziti kad počne bježati.
Jadnica. Nismo joj smjele reći. Nije ona kriva što se Kay bacila.
Kriva je. Bila je to Kayina uloga. Igrala bi svoj život.
Ali sada je prekasno. Izdahnula je. -Molim te! -Kay je mrtva.
A nikada nikoga nije povrijedila. I sve samo stoga što ona nema srca.
Ne mogu te više slušati! Idi! -Idem.
Sjest ću u prvi red jer me to Kay zamolilila. I za svaku njezinu...
izgovorenu riječ reći ću da ju je Kay trebala izgovoriti.
I za svaki njen pokret reći ću da ga je Kay trebala načiniti.
Kay, koja sada leži u mrtvačnici polomljena i sama.
Kako ćeš se samo usuditi izaći na pozornicu večeras.
Moram otići odavde. -Moraš izaći na pozornicu.
Zašto mi to nitko nije rekao?!
Odrekla bih se tisuću uloga da se ovo nije dogodilo!
Idem svima reći da nisam spremna i zašto ne mogu izaći!
Ne možeš biti tako sebična. Ti nemaš nikakve veze s njezinim...
postupkom. 50 živih ljudi ovisi o tebi večeras.
Možda im ova predstava ne znači toliko kao što je njoj.
Vratari, vlasnici kazališta, starice koje ga održavaju čistim.
Svaki od njih ima pravo od tebe tražiti da daš sve od sebe.
To je kazališna tradicija. -Neću!
Nek ide k vragu tradicija! Mislim samo na Kay.
Onda misli na nju. Zar ćeš je iznevjeriti?
Moraš odigrati tu ulogu onako kako je htjela da je odigraš.
Možda će joj to donijeti vječni mir. -3 minute.
3 minute, gđice Randall. -Dolazimo! Spremne smo.
Izaberi na koja ćemo vrata bježati. Uskoro će.
Dolazi kroz vrt. -Što ćemo joj reći? -Jadnica, srce joj je slomljeno.
Bolje da prvo ja govorim s njome.
Dobar dan, majko i oče.
Vodeni su ljiljani opet u cvatu.
Čudan cvijet, prikladan za bilo koju priliku.
Nosila sam ga na dan svoga vjenčanja...
a sada ga postavljam ovdje u znak sjećanja na nešto što je umrlo.
Treba ga dobro izvrijeđati. -Jadnice.
Skupili ste se ovdje da me žalite ili da me tješite?
Kako je djevojka poput tebe mogla zavoljeti takva čovjeka?
Naučila sam nešto novo o ljubavi. Nešto što nisam znala.
Govorite mi o ljubavi sada kada je prekasno za to.
Ljudima treba pomoći kad pomoć trebaju.
Zašto pomažemo jedni drugima kada postane beskorisno? -Dušo!
Ovoga nema u scenariju. -Ali ima ovih osjećaja.
Ovo je moj dom, ovdje spadam. Ljubavi je nekada bilo u ovoj kući.
I nje će za mene biti samo ovdje.
Nećeš se valjda opet susresti s njime. -Naravno da hoću.
Danas će se doći oprostiti od mene. Reći mi zbogom.
I trebala sam naslutiti da se oprašta od mene.
Jer ponekada kada ljudi kažu zbogom doista to i misle.
Slušaj, u Powellovom sam uredu. Odmah šalji snimatelje ovdje.
Ona Randallica je senzacija. Čuješ li pljesak?
Čuješ li? A kad ti još kažem tko je zapravo ona. Za naslovnice.
Ljubav se vratila svome starom domu.
Onakva kakvu poznajemo iz davnina.
Terry Randall! Što li sam rekla!
Idi. Nakloni se. -Čekajte!
Traže te na pozornici. -Tko me traži?
Uspjela si! -Žele da održiš završni govor.
Idi. Reci im nešto.
Sada bih vam se trebala zahvaliti u ime družine.
I zahvalna sam vam na vašem pljesku.
Ali vam moram reći da ga nisam zaslužila.
Nisam zaslužna za događaje koji su se večeras zbivali na pozornici.
Djevojka kojoj biste trebali pljeskati umrla je prije nekoliko sati.
Mlada i sjajna glumica koja više nije sebi mogla naći mjesta u kazalištu.
I večerašnju ulogu odigrala sam misleći na nju.
I gdje god da sada ona jest nadam se da zna, razumije...
i prašta.
Ovako čudan govor još nisam čuo.
'Večer, Powelle. -Kako vam se svidjela predstava?
Pomalo naporna, ali djevojka je bila sjajna.
Kakav joj je ono bio govor?
Ne znam, ali bila je senzacionalna. I pogodite. -Što to?
Onaj s Carmichaelom joj je otac. Sreća nam se osmijehnula.
On je Henry Sims, žitni kralj. -Javnost će podivljati za tom pričom.
Ne brinite. Već sam to razglasio uokolo. Tiho, prilazi nam.
Što ste tako smrknuti, Carmichaele? Predstava će biti hit.
Toga sam se i bojao. -Nisam ni imao sumnji. Nećete me upoznati?
G. Powell, ovo je... -Drago mi je, g. Sims.
Nisam se dao prevariti. Odmah sam znao čija je kći.
Da budem iskren, nije ispalo kako sam se nadao.
Razvedrite se, zaradit ćete 250,000 $.
Od kakve će mi to koristi biti ako izgubim kćer?
To je cijena uspjeha.
Brente, kupi velik buket cvijeća i pošalji ga Randallici. Požuri.
Da unutra stavim koju stabljiku pšenice? -Bez šali.
Elswonthe. Baš sam vas tražio. Preveslao sam dečke, ha?
Mislite na kćerin uspjeh? -Da.
Ne treba takvu reklamu. -Nisam nikome ni rekao. -Ima neobične...
kvalitete. Jako me podsjeća na onu vašu djevojku od prošle godine.
Kako li se ono zvala? -Hamilton.
Tako je, Kay Hamilton. Gdje je ona? -Još uvijek je imam.
Ne zaboravi napisati u recenziji da je Randallica moje otkriće.
Nisi ni svjesna koliko si dobra bila večeras. Čudesna.
To nisam bila ja, bio je to netko drugi.
Tek nakon patnje gledateljstvo može suosjećati s nama.
Zar netko mora umrijeti da bi se rodila glumica? Zar je to uvjet?
Potrebno je puno više od šminke i rasvjete za rođenje glumice.
Potrebna je i patnja.
Ne reci ništa. Idemo je vidjeti.
Kamo ideš?! -Idem vidjeti Kay.
Ali ne možeš sada otići! Ljudi čekaju na tebe! Novinari!
Sada si glumica. Pripadaš im. -Mogu li ući?
Vi pričajte s njima umjesto mene. -Ali, Terry...
Ima li koga unutra?! -Evo me!
Već sam pomislio da me nećete pustiti unutra.
Gdje je gđica Randall? -Otišla je. -Otišla?!
Ali ured mi je pun novinara i snimatelja!
Zašto je niste zadržali?! Znate kako kazalište funkcionira!
Ima važnu obavezu. -Obavezu?!
Što može biti važnije od karijere?! -Nije moja krivica.
Koji bezobrazluk! Pretvorim je u zvijezdu preko noći, a ona me izda!
Ured mi je pun ljudi a ona otrči na neki spoj!
Što da radim s cvijećem? -Briga me! Nosi ga van! Čekaj.
Zamisli, kakva drskost. Načinim od zemljoradnice zvijezdu.
Bio sam predobar. I još pretpremijera. Kakva zahvalnost.
Utrošim svoje vrijeme i trud na produkciju, a ona mi okrene leđa.
Nisam ni slutio s kime to imam posla.
Terry Randall nastavlja živjeti u "Footlights Clubu".
Ne brini, Eve. Možda je greška. -Nikada više neću vjerovati muškima.
Što je s Eve? -Slomljena je srca. Henry je završio u bolnici za mačke.
Nezgoda? -Oštenio se. -Neka mu promijeni ime u Henrietta.
Dogodilo se čudo. -Mary Lou je dobila ulogu. -Gdje?!
U novoj Bergerovoj predstavi zbog južnjačkog naglaska.
Najradije bih vrištala od uzbuđenja!
Čitaj nam svoj tekst. -Južnjakinja sam u velikom ženskom društvu...
i kažem: "Idemo u Westchester." -Nastavi.
To je sve. -To je sve? Loše ga interpretiraš.
Trebaš reći: "Idemo u Westchester."
Krivo, Jean. Trebaš reći: "Idemo u Westchester."
Tiho! Ide stidljiva mladenka.
Zbogom svima. Moram stići na vlak u 6:00.
Zahvaljujem vam svakoj od vas na svemu.
Ako se koja od vas glumica ikada nađe u Seattlu...
vrata na kući Milbankovih uvijek će biti otvorena za nju.
Mislila sam da ljudi ondje žive na drveću.
Samo ljeti. Zimi smo u dupljama.
Eto je odmah! Mladoženja ti neće zadržati taksi ako se ne požuriš.
Zbogom, cure. Sada, kada odlazim, najradije bih gorko zaplakala.
I trebala bi. Ovo ti je prvi posao u godinu dana.
Razvedri se, posjetit ćemo te za godišnjicu. Hajde, ulovi je!
Bježi natrag u Seattle. -Pošalji nam staru drvenu cipelu.
Jadnica. Zanima me zašto joj se nije svidio život u ovoj rupi.
Znam kako joj je. Ja bih se osjećala kao da napuštam rodnu kuću.
Ona će barem imati djecu da joj prave društvo u starosti.
A što ćemo mi imati? Sjećanja na stare dane...
i prastari fotoalbum koji neće imati nikoga da ga gleda.
Možda smo drukčije od nje. -Možda i jesmo.
Htjela bih večeras sjediti na mjesečini...
i imati nekoga da me drži za ruku.
Dobra večer. Komu da se obratim za smještaj?
Gđice Orcutt! Ona će vam sve reći. -Hvala.
Halo? Bille? -Ne pokazuj osjećaje. Ne zaboravi da si glumica u srcu.
Nisam to ja rekla, već moja prijateljica. Kako tvoj novi posao?
Da prenesem poruku tvojoj novoj teti Susan?
Samo čas, evo mi glavobolje. Nemam je, ne komuniciram tako.
Samo sam pitala. -Samo sam htjela znati možeš li...
Ovo će vas zanimati. Jedno od obilježja "Footlights Cluba".
U ovoj je stolici sjedila Bernardt...
dok je ovdje vježbala za "Kraljicu Elizabethu".
Svidjet će vam se ovdje. Velika smo i sretna obitelj.
Pokazat ću vam vašu sobu. Nemate ništa protiv cimerice?
Prijevod: ByShebo